Kuda to idemo? 
Poštovana braćo, 
Ovom hutbom kroz kritički osvrt progovoriću o teškoj poziciji u kojoj se nalaze Bošnjaci, a sve u cilju pouke i podizanja našeg vjerskog, moralnog i kulturnog identiteta, jer ipak među ovom šakom herojskog bošnjačkog naroda ima i onih koji se još uvjek stide svoje vjere, svojih džamija, svojih šehidskih porodica, svojih invalida, svoje pobjede, svojih heroja, svojih doktora, svoje uleme, svojih kadrova, svoje nošnje...
Valjda su Bošnjaci jedini narod koji se pravda za to što je opstao i odbranio se od fašizma i fašista?! 
Valjda smo jedini narod kojem svako može djeliti lekcije, smijati mu se u lice, i bezočno lagati?! Valjda smo jedini narod čije se kosti ni nakon 11 godina ne mogu pokupiti po bosanskim uvalama? 
Prenosi se da Muhammed a.s. je kazao: Mu'min ne smije da bude ujeden iz jedne spilje dva puta! 
Nas je, draga moja braćo, jedna te ista zmija ujela deset puta, i to uvijek sa istog mjesta, od naših predaka pa do danas! Da, ujedeni smo deset puta, jer je u posljednih nekoliko stoljeća nad Bošnjacima izvršeno deset genocida! Nigdje na zemaljskoj kugli ne postoji narod koji je na tako malom prostoru, za tako kratko vrijeme, toliko puta ubijan, mučen, pljačkan i protjerivan! Deset genocida nad Bošnjacima i jedanaesti koji je u toku, a to je genocid Bošnjaka nad samim sobom i njihov zločin prema samima sebi, zločin zaborava! Bošnjačko stradanje zaslužuje da se o njemu govori na poseban način, a ne da se ono spominje samo kao jedna u nizu krvavih epoha bošnjačke prošlosti, a da se iz tih kobnih događaja ne izvuku pouke! 
Nisu se brojna stratišta Bošnjaka dogodila sličajno, tek tako! Allah Uzvišeni navodi primjer: 
و كَمْ أَهْلَكْنا مِنْ قَرْيَةٍ يَطِرَتْ مَعِيشَتَهَا فَتِلْكَ مَسَاكِنُهُمْ لَمْ تَسْكَنْ مَنْ بَعْدِهِمْ إِلاّ قَلِيلاً وَ كَنّاَ نَحْنُ الْوارَثِينَ 
A koliko smo mi sela i gradova uništili, čiji su stanovnici obješeni bili! Eno domova njihovih, malo ko poslije njih navrati u njih, nama su ostali. /Kasas. 58/ 
Zar nam naše stradanje ne koristi kao opomena i pouka? Zapitamo li se šta je bilo sa 10.748 Bošnjaka Srebrenice?! I oni su pripadali ljudskom rodu, imali familije, žene, djecu, rođake i prijatelje?! Znamo li da je na stotine bošnjačih porodica trajno ostalo bez muških potomaka i da se tako gase porodice i zatire loza?! Znamo li da na stotine bošnjačkih jetima nikad neće moći da zovu: babu, brata, daidžu, tetka..?! Zaboravljamo li da stotine majki noćima sanjaju svoje sinove koji su ubijeni, samo zato što su Bošnjaci?! 
Zaboravljamo, jer se na sedmu godišnjicu zločina u Srebrenici na kioscima širom BiH, kao bum pojavio magazin pod nazovom OK@No1 na čijoj naslovnoj strani je naljepljeno srestvo za sprječavanje trudnoće, a udarni text je kako izgubiti nevinost? Eto, to je bum u zemlji Bosni, zemlji koja gotovo da i ne može upiti svu prolivenu šehidsku krv prolivenu u proteklih 13 godina! 
Ne ide se tako u Europu, jer Europa danas ne dozvoljava prodaju erotske štampe osim na posebnim mjestima, kao što se erotski filmovi ne mogu naći u običnim video klubovima, za razliku od BiH, gdje djeca od 14, 15 ili 16 godina mogu neometano da iznajme erotske filmove i da ih nasamo mogu gledati do mile volje! A kada se rašire blud i razvrat, pitamo se odkud to, a od toga se grijeha trese Arš Milostivog Gospodara! A opet, koju i kakvu to Europu? 
Da li Europu koju je nekadašnja Španija zadovoljila civilizacijom, darujući joj cvatući vrt džamija, hamama, bezistana, imareta, kutbhana i čuvenu Kordobsku džamiju, koju su kršćani nakon pada Kordobe pretvorili u katedralu, zatim veljepni drvorac Alhambru, građevinski kompleks čija je izgradnja trajala više od jednog stoljeća da bi na sve to Europa uzvratila s deset križarskih ratova i inkvizicijom nad muslimanima Španije? Je li to ta Europa? 
Sarajevo je imalo vodovod, popločane ulice i trgove prije mnogih današnjih europskih prijestolnica. Možda neki smatraju da ono što se desilo ovoj krvavoj, ranjenoj, slomljenoj, obeščašćenoj, osiromašnoj, opljačkanoj, postiđenoj, ostavljenoj, zemlji osuđenoj na nestanak, ali nadasve ponosnoj i prkosnoj zemlji Bosni, nije bila stvarnost, nego scena iz nekog od snimljenih filmova. 
Ne, nije Bosna Holiwood u kojem se snimaju filmovi, ona je bila poprište borbe za nju i protiv nje, s tim što je onih koji su bili protiv nje bilo mnogo više od onih koji su je branili! I mi danas se opredjeljujemo za borbu, perom, riječju i djelom! Borbu, jer su ispreturane bosanske ravnice natrpane humkama očeva naših. Bolesnici najčešće moraju uzimati lijekove koji su gorki i teški, ali su im u datom trenutku jedino rješenje. 
I naše će pilule biti gorke i teško ih je progutati, ali to je neizbježno! Zato budimo ustrajni Allahovi robovi i neposustajmo kada je u pitanju činjenje dobrih djela! Poboljšamo naše međusobne odnose, jer muslimani moraju biti kao jedno tjelo, shodno hadisu Poslanika Istine: 
Vidiš vjernike u njihovoj međusobnoj ljubavi, samilosti jednih prema drugim i učitovosti, kao da su jedno tjelo. Kada jedan dio tjela osjeti bol, čitavo tjelo osjeća groznicu i nesanicu! 
Brate i sestro, da li se mi kao dio ummeta osjećamo jednim dijelom tijela, ili smo zabavljeni isključivo sobom? Da li se međusobno volimo i uvažavamo, ili je naša ljubav postala nekim ovosvjetskim interesom, koji kad izhlapi odlazi u zaborav?! 
Da li jedni druge posjećujemo i zovemo radi toga što se volimo ili samo onda kada jedni drugima trebamo, za neku prolaznu ličnu stvar, ili problem? Rijetko su muslimani kroz historiju bili ovako razjedinjeni i malo kad su doživljavali ovakvo nasilje i poniženja kao danas! Zbog toga nam se nameće obaveza da zbijemo safove, i odredimo donju granicu ispod koje se ne može ići! 
Nije dovoljno samo plakati, kritikovati i konstatirati stanje, mi trebamo realna rješenja. Ne dozvolimo zato da nas se obilježi sramotnom generacijom nesposobnih i pasivnih posmatrača, nespremnih da bilo šta učine ili promjene. Konkretizirajmo naše ideje i stavove, pozivajmo na pokornost Svevišnjem Allahu, te kroz vlastiti primjer i pouku naporno radimo na oživljavanju istinskih islamskih vrijednosti i principa! 
Neka naš osnovni ideal i pokretač bude prožet i inspirisan kur'anskim savjetom i porukom: 
فاَسْتَقِمْ كَمأ أُمِرْتَ وَ مَنْ تاَبَ مَعْكَ وَ لاَ تَطْغَوْ إِنَّهُ بِمَا تَعْمَلوُنَ بَصِيرٌ ٭ وَ لاَ تَرْكَنوُا إِلىَ الَّذِينَ ظَلَموُأ فَتَمَسَّكُمُ النّاَر وَ مَا لَكُمْ مِنْ دوُنِ اللهِ مِنْ أَوْلِيَاءَ ثُمَّ لا تُنْصَروُنَُ 
Ti idi pravim putem, kao što ti je naređeno, i neka tako postupe vjernici koji su uz tebe, i objesni ne budite, jer On dobro vidi ono što radite! I ne držite stranu onih koji nepravedno postupaju, pa da vas vatra prži; vi nemate drugih zaštitnika osima Allaha, inače nema vam pomoći! /Hud 112.,113./ 
Naše su džamije popaljene, mihrabi porušeni, mezarja uzorana, bošnjačke su majke i sestre silovane i obeščašćene, mi na svaki način poniženi i obespravljeni, dokle tako?! 
Mustaj - beg Lički u staroj bošnjačkoj narodnoj pjesmi kaže: Lasno ti je ptiče perutati, valja ti se s orlom sudariti! E pa, doš'o vakat da se kaže dosta je, što je dosta dosta! 
Nije li kao nikad do sad vrijeme da se bude tvrde bošnjačke glave i uspostavi granica bošnjačkoj popustljivosti? Milostivi Gospodar kaže: 
Zar nije vrijeme da se vjernicima srca smekšaju kada se Allah i Istina koja se objavljuje spominje, i da oni koji ne budu kao oni kojima je još davno data Knjiga, pa su srca njihova, zato što je proteklo mnogo vremena postala nemilosrdna i mnogi od njih su nevjernici! / Hadid, 16 
Zaista je Allahova pomoć blizu i zaista će vjernici ono što žele postići. Neka se zato raduju i budu sretni, a Stvoritelj jamči da dobra djela ne propadaju! Bojim se za ove između. Ne može se sjediti na dvije stolice, može, ali proradi išalgija, pa to je plaho neugodno. 
Možete voditi "rat" sa kolegom, djevojkom, profesorom, ovisno od toga kakav ste strateg i za šta se borite, možda i imate izgleda, ali jedno vas upozoravam: ne ratujte sa Allahom i Njegovim poslanikom, Njegove su vojske nebesa i Zemlje, pa znajte da ste unaprijed poraženi! 
Ne solidarišite se s onima koji čine harame, niti sažalijevajte one koji izazivaju Allahovu srdžbu, borite se hrabro i dostojansvneno, vi ste pobjednici! 
Plemeniti Allahu, podari nam znanje pa da Ti robujemo, i pokorni budemo, a utječemo se od znanja od kog koristi nema, od srca koje nije skrušeno, od dove i molbe koja se ne uslišava, od nezasite duše! 
Allahu Milosni, budi milostiv našim roditeljima, oni su nas u djetinjstvu njegovali, pomozi one koji se neumorno bore da Tvoja Riječ bude Gornja i Uzvišena, a nevjernička donja i ponižena, oprosti nam grijehe i slabosti naše, ne dozvoli da nam se neprijatelji svete i budi nam Milostiv na Obećanom danu! Amin!